Det är natt i detta ingenmansland Jag silar månljus genom min hand Jag ser stjärnor falla, men önskar ingenting Månen där uppe, blir aldrig någonsin min Blå är nattens låga, den har hållit mej vaken så länge Jag vet inte om jag vågar Sluta mina ögon och andas ut Släppa taget för en minut, blå är nattens låga Jag svara inte i telefon, ingenting får mej härifrån Jag lyssnar till tystnaden, hör dess sång Jag nynnar fullmånnens fraser, gång på gång Blå är nattens låga Jag sitter vaken, bland slumrande ting Bara den som gått vilse, hittar hit in Låt som ropa mitt namn, det enda jag hör Är gräset som viskar, här utanför Blå är nattens låga